- Hur lyder domen? - Skyldig, Ers Nåd.
Samtliga?
Skyldiga.
DE TUSEN DAGARNAS DROTFNING
Avrättningsorder för Sir Henry Norris. Äktenskapsbrott med Anna,
drottning av England.
Avrättning av Mark Smeaton, för äktenskapsbrott med Anna,
drottning av England.
Till kommendanten iTower of London, en avrättningsorder för...
...Anna, drottning av England.
För äktenskapsbrott och förräderi.
Att brännas eller halshuggas, enligt kungens önskemål.
Anna, drottning av England.
Min fru.
Min fru, Cromwell.
Hon har fött er en värdelös dotter och en död son.
När vi gifte oss lovade hon mig en son.
Jag måste ha en son som styr när jag dör.
Gud leder ert samvete och besvarar era böner.
- Han tillåter inga orättvisa domar. - Varför tvekar jag då?
Kommer denna tvekan från Gud?
Eller menar han att du ska dö, som hittade bevis och arrangerade rättegång?
Jag bryr mig bara om att kungen styr enväldigt.
Drottningen föraktade sitt äktenskap och gav utlopp för köttsliga lustar.
Bedrog mig?
Gjorde hon det, Cromwell?
Ers Nåd. Drottningen bedrog er och har nu dömts.
Ordern ligger framför er.
Om hon bedrog mig måste hon dö.
Om jag ska styra, behålla vettet och rädda England.
Och som du säger: Gud skulle inte tillåta en orättvis dom.
Att ifrågasätta det vore att ifrågasätta mitt liv och verk.
Vissa gånger gör jag det.
Skriv det.
Skriv Henrik Rex, så är det gjort
Jag har dömt adel som bönder. Varför inte en drottning?
Hon har dräpt vissa, eller fått mig att göra det.
Men...
Men när man har hållit en kvinna i sin famn
och längtat efter henne då hon varit borta,
lidit med henne
och väntat med henne då hon legat i barnsäng...
Du lovade mig en son.
Anna.
Hon är ny.
Boleyns yngsta dotter. Nyligen hemkommen från franska hovet.
Tycker du om henne, Kate?
Ska hon stanna vid hovet för att muntra upp dig?
Vad helst ni befaller, my lord.
Och om jag befaller att du ger mig en son?
- Om jag ändå det kunde. - Amen.
Men det kan du inte, ty vårt äktenskap är fördömt i himlen och helvetet.
Spela vidare. Drottningen önskar det och jag befaller det.
Spela;
När jag ber om det ska musikerna spela min galliard.
Och se till att det inte ifrågasätts.
Lord biskop.
Ers Majestät.
- Om Ers Nåd önskar... - Ingen politik, Wolsey.
Samtala med djävulen medan jag dansar.
Nej, det gäller bara ett bröllop.
Den man som gifter sig när han är fri är en dåre.
Här. Här har vi paret.
Unge Percy, Northumberlands son. Han tillhör mitt hushåll.
Och Anna Boleyn.
De har föräldrarnas samtycke. Ger ni ert tillstånd?
- Jag har sagt... - Nej.
- Sa ni "nej", Ers Nåd? - Nej.
- Men de är bundna av kärlek. - Lossa dem, Wolsey.
Och skicka Boleyns - far, mor, son och äldsta dottern -
tillbaka till slottet i Kent, och skicka med Anna i kväll.
Ja, sir.
Jag är utled. Utled på hovet.
Utled på min spanska kossa.
Jag ska gå på jakt,
i det vackra landskapet Kent.
- Ers Nåd. - Inget krus.
Jag tänker få er att skämmas. Du är andfådd.
Ett förspillt liv.
Brereton, du har en dövs taktkänsla.
- Ers Nåd har avslöjat mig. - Norfolk. Sitt vid elden vid din ålder.
- Jag ligger hellre vid den. - Ja, men med vem?
Percy, du är klumpig, en bondlurk från norr.
Om ni tillåter...
Mistress Anna, kan du lära kungen hur de dansar vid franska hovet?
Det finns inget som Frankrike kan lära England.
Bra sagt.
Galliarden. Spela.
MY lord?
Jag vill tala med Boleyn i enrum.
- Ja, my lord. - Förbered sedan för en resa.
- En resa? - Ja.
Där duvan finns är inte höken långt borta.
Till Hever Castle i Kent.
Maria. Kungen önskar träffa mig i enrum.
Bad han inte att få träffa mig?
Inte direkt.
Då kanske han har tröttnat på mig.
Har han det? Säg sanningen.
Man vänjer sig aldrig vid detta. Det är alltid helvetiskt.
När en flicka överlämnar sig så totalt...
Du vet varför jag överlämnade mig till kungen.
Sedan jag öppnade min sovrumsdörr har du tjänat en hel del.
Steward av Tonbridge och Penshurst.
Sheriff av Bradsted. Viscount.
Och nu kungens skattmästare.
Du vill väl inte förlora de intäkterna, far?
Jag har alltid älskat dig, Maria. Allt du säger är sant.
Kungen var generös mot mig, för att du var generös mot honom.
Men du är dum som gav honom allt, utan att be om något.
Det som Hans Majestät nekas vill han ha.
Det han får gratis avskyr han. Du har förlorat honom.
Jag kan inte hjälpa dig. Gå nu, utan bråk.
Du får inte utsätta oss andra för risk.
- Vad fattas dig? - Fråga vår älskade far.
Kardinalen är här.
- Du har visst berättat för damen. - Ja, my lord.
- Och Anna? - Nej.
- Varför inte? Kungen kommer snart - Jag uppmuntrade henne och Percy.
Jag tänkte aldrig tanken att kungen skulle se på henne.
My lord. Kungen är här.
- Vi hinner inte... - Jag sköter flickan.
Säg vad du vill till kungen, men ge mig tid.
Och unge Percy gör som jag säger.
Ptro.
Ers Majestät.
Bara din kung, Thomas. Inget krusande. Bara Henrik.
Det är en stor ära.
Från Harry Percy?
Var är Anna, lady Elisabet?
Jag hittade det här i hennes rum.
- Hur mår helvetets präst? - Jag är tillräckligt varm!
Att vara aktiv å kungens vägnar skapar en del hetta.
Med fötterna på djävulens eldgaller
och skinkorna på värmning vid Guds altare!
- Har han talat med dig? - Ja, Ers Nåd.
Bra. Bra.
Och när får jag dofta på den ljuva blomman?
Om ni menar Anna så är hon fortfarande vid spegeln.
Ny klänning, nervösa fingrar. Kan ni kanske vänta en halvtimme?
- Vi har hela dagen på oss. - Jag har nya hundar,
och det finns kronhjortar på ängen.
- Se den ena, jaga den andra. - God jaktlycka.
- Ska du inte följa med? - Det finns två stackare
som söker andlig tröst.
I sanning, lord kardinal. Guds arbete kommer främst.
Och vem vet. Det kanske medföljer viss världslig profit?
Åh, Ers Majestät...
Hitta dem. För hit dem.
Thomas. Ett ord innan jag träffar Anna.
Ja, Ers Nåd?
Det är alltid frestande för en man med min ställning
att se riket som sitt tråg som han kan äta sig igenom.
- Inte Ers Nåd... - Vem kan neka mig?
Förutom Gud, och det gör Han.
Jag knäböjer. Jag ber. Han besvarar.
Men kan det verka vara så?
Varför skulle annars Hans helighet påven utse er till trons väktare?
Sant. Jag är en religiös man.
Jag vill handla ratt, enligt Gud och kyrkan,
folket och mig själv, och dig, Thomas.
Förstår du?
Det är många att tillfredsställa om Gud är inräknad, Ers Nåd.
Dina två döttrar är inräknade.
- Är de vänner? - Ja.
Utbyter de förtroenden, tror du?
Viskar de hemligheter om nätterna? Om mig, kanske?
Vem vet, Ers Nåd?
Ni har haft den ena och åtrår den andra.
Tar Anna emot mig, och bara mig?
- Svara ärligt. - Hon är inte dum.
Bra. Bra.
Mina handlingar är Guds vilja och jag ber alltid
att Han inte ska tillåta tankar i mitt hjärta eller sinne
som inte är Hans önskan.
Han har... Han har aldrig svikit mig, Thomas.
Ers Majestät inser väl att det kan framstå...
Som vad då?
Som en ursäkt för att göra som ni vill,
tömma hela tråget?
Jag är kungen av England. Min böner besvaras av Gud.
Ja, Ers Nåd.
Ingen man ska våga ifrågasätta det.
Eller kvinna.
Igen.
- Jag är arg på mig själv. - Varför det?
Tänk på alla år jag var vid det franska hovet.
Jag var omgiven av galanta, fängslande, utsökta franska hovman,
men älskade ingen av dem.
Så fort jag återvänder blir jag kär i en...
- "Bondlurk", sa Hans Majestät. - Han hade rätt.
Inget hyfs, kan inte dansa, inte sjunga...
- Kan omfamna dig. - Inte lika bra som vissa andra.
Men det är famnen jag vill ha, av någon anledning.
Jag älskar din tafatthet.
Men om vi är kära nog att gifta oss får vi inte hålla igen.
Så?
- Skall vi gå till sängs? Innan? - Om du vill.
Kyss mig.
Är du oskuld?
- Jag är man. - Jag vet, men är du oskuld?
När vi ligger tillsammans, blir jag din första?
- Jag... - Tala ut.
Jag ska tala öppet, som de gör i Frankrike.
I England talar vi tyst om det, som om det vore brottsligt.
Vi är inte helt oskuldsfulla tills vi fyller 17. Varför låtsas det?
Du kan fråga mig vad du vill.
- Är du oskuld? - Nej.
- I Frankrike? - Ja, och långt innan.
När jag var liten
lekte jag med en pojke som kastade omkull mig och...
Kungen vägrar er tillstånd att gifta er.
- Men... - Varför det?
Adelns äktenskap är en statsangelägenhet.
Det var fel att uppmuntra dig.
Du ska gifta dig med en av greven av Shrewsburys döttrar.
Jag är bortlovad till Anna.
Jag förde dig till hovet. Du tillhör mitt hushåll. Du lyder mig.
Alla visste att vi skulle gifta oss. Ingen sa emot.
Men kungen önskar motsätta sig.
En ungtupp och en långbent flicka
får inte störta rikets förordningar.
Varför har ingen sagt något?
Hennes far, min far, och ni, lord kardinal,
som kan kungens affärer bättre än han själv...
Tystnad!
Lyd, annars förverkas din egendom.
Om du visar dig illojal igen, vet man inte hur länge du överlever.
Hertigen av Buckingham blev halshuggen för mindre. Gå.
Du måste gå.
Kyss mig.
Rör henne inte.
- Var rädd om dig. - Ja, för din skull.
My lord, jag älskar honom i sanning,
och vi är förbundna genom löfte.
Om ni tvingar honom att ta en annan,
även om jag blott är flicka, så har ni en fiende.
Du missbedömer mig.
Jag hyser ingen illvilja mot dig. Jag är bara sändebud.
Sändebud? Vem har han valt ut åt mig?
När Henrik av England blickar på en flicka
kan hon knappast titta bort.
- Har kungen bett om mig? - Det har han.
Och skickat er till mig?
Ibland är det min plikt att förutse hans önskemål.
Även i köttsliga ärenden?
Kungen har funnits i familjens sköte i flera år.
Min syster Maria bär på hans barn och inte längre till nytta.
Jag vägrar gå samma väg som min syster!
Det vore vist att förutse mitt svar
och inte irritera Hans Majestät.
Jag blir inte kungens älskarinna,
ens med en kyrkans furstes välsignelse.
- Bra jakt i Boleyns skogar. - Och i hans boning.
Jag hörde dig, Norris.
Säg mig, män emellan, kungatitlar åsido:
- Hur vinner man bäst en ungmö? - En ungmö?
Jag kan inte svära på det, men den är ung och vild.
Jag kan inget om den typ av kvinna ni söker.
Jag har större lycka hos kammarjungfrur.
Var inte blygsam. Jag har följt så tätt efter dig
att man knappt hann stänga fönstret du flytt genom
eller byta doft för att förvilla mig.
Tala vidare. Din förförelsekonst.
- Blir ni inte förolämpad? - Bara om du håller igen.
Om ni verkligen vill ha henne, få henne att tro att ni bara är potent med henne.
Låtsas att ni har försökt med andra.
Gått till sängs, kysst innerligt, men hängt generad och inkapabel.
Men med henne väcks ni. Ni är åter en man.
De kan inte motstå. De öppnar sig som...
Strunta i liknelsen. Ja. Vilken lek. Vilket knep.
Törs jag fråga om Ers Nåd någonsin nekats av en jänta?
Jag? Nekad? Aldrig.
När jag velat ha dem har jag fått dem. Sedan har jag varit botad.
Det är väl allmänt så?
Ers Nåd, kan ni sluta tala om jungfrur och se på hjortköttet?
Ja, ja. Näst efter ett stycke oskuld
kommer ett stycke hjort
Överlämnar ni mig till denna kungliga tjur?
Du, min far? Och du, min mor?
- Sänk rösten! - Vet ni hur det känns att vara kär?
- Jag älskar Harry. Han ska bli min. - Vi blir dödade eller bringas i onåd.
Sänk rösten. Den kungliga tjuren kan inte tvinga dig.
Jag måste kämpa.
Vet du vad det innebär när kungen ber om dig?
Jag kan fråga min gravida, dumma syster.
Nekar du honom kan vi ta farväl av allt vi har kämpat för.
Om våra föräldrar inte nyttjat tillfällen, var vore då vi?
Om vi faller i onåd, förlorar vi allt.
Ta farväl av allt, då, för jag tar inte emot kungen i min säng!
Ers Majestät.
Jag längtade så efter att träffa er, att jag sprang före.
Har du varit mig trogen eller roat dig med din make?
Enastående kvinnor ni föder, ni Howards.
Norfolk. Hälsa din syster.
Jag har med din bror, så att jag blir välkommen.
George, du borde ha jagat med oss istället för att stanna med damerna.
Nan.
- Ge mig en kyss. - Ja, Ers Majestät.
Och på munnen, kära Nan.
Jag har tagit medicin mot förkylning. Min andedräkt är vidrig.
Din hälsa är viktig. Du måste hålla dig frisk.
Våra liv är alltför korta.
Den lilla tid vi har bör ej förspillas.
Inga spår av medicin eller feber på dessa ljuva läppar.
Ers Majestäts överraskande besök måste ha botat mig.
Underbart. Jag ska fortsätta att bota. Ska jag skicka iväg dina förkläden?
- Med er tillåtelse. - Ja, med er tillåtelse.
Ja, utan er tillåtelse.
Bort. Ut. Gå ut, allihop.
Sällskapsdamer. Bröder.
Advokat. Gå.
Anna. Detta är inte kungen, utan en stackars man
lika osäker, ivrig, hoppfull och rädd
som alla män som varit kära.
Jag ser kungen.
Tro mig, alla kungatitlar åsido.
Kvinnors kärlek till kungen är som en skatt de betalar.
Jag vill bli älskad för den jag är.
Som ni säger: Ni är inte kungen,
bara en stackars osäker, ivrig, hoppfull man.
Kan ni säga varför kungen skickat en kyrkans kopplare att ge mig order?
- Kopplare? - Lord kardinal Wolsey.
Åh. Uttryckte han sig klumpigt?
Nej, Ers Nåd. Han var tydlig.
Det kungen vill ha, får han.
Nej, Anna. Det är tvärtom. Det du vill ha, ska du få.
- Om jag tar dig först. - Inte mot din vilja.
- Inte? - Aldrig.
Jag ska förtjäna din kärlek, och sedan din säng.
Säg mig vad du vill ha. Pröva mig.
En sak vill jag ha.
Något som har försvunnit.
Du ska få det. Gå med mig, tala med mig.
Jag älskar din röst, ditt sällskap och ditt djärva lynne.
Säg mig, törs jag fråga?
Finns det något hos mig som du älskar?
Nej.
Herregud.
Ni bad att inte behandlas som kungen.
För kungen hade jag ljugit.
Ingen har tilltalat mig så förut.
Min ljuva röst ljuger inte för er.
Men med tiden, Nan, lär du dig att älska mig.
Vad som helst är möjligt.
För oss är allt möjligt.
Det är avgjort. Åter till London.
- Du, Cromwell, stannar här. - Här?
Och håller mig informerad.
Hälsa Suffolk att vi inte överväger dylika ansökningar.
Visa den för sir Thomas More, det är hans provins.
Thomas.
Du luktar hästsvett.
Hans Majestät har skickat mig att berätta att...
...underhållningen i Hever passar honom, och han tänker stanna.
Utmärkt. Säg till Lovell att hans begäran avslås.
Den häxan har lekt med honom i två veckor.
Hon möter samma öde som de andra. Beviljat.
Kungen bör sköta rikets angelägenheter, inte jaga en motvillig flicka.
Om han vill ha henne, ska han ta henne.
Vad anser sir Thomas More om det?
Master Cromwell, när ni rådgör med kungen,
säg vad han bör göra, men inte vad han kan göra.
Om han visste sin styrka, kunde ingen man styra honom.
- Han borde lämna Hever. - Väck inte den kung som sover.
Vi kan sköta rikets affärer.
Nan. Det är grymt att vistas nära en kvinna dag ut och dag in,
att röra henne när man vill, att få hennes sällskap,
men inte få något svar.
Att brinna av kärlek som jag gör för dig,
och nekas njutning i ditt kyliga sällskap.
Det är grymt att förnekas kärleken.
Samma grymma öde har drabbat mig. Jag har blivit kar.
- Nan! - Men inte i er.
Gud. Den träffade hårt. Är det Percy?
Du bad ju Wolsey skicka iväg honom.
- Den klumpiga... - Jag ämnar bli hans fru.
- Aldrig! - Men inte som min syster.
Han blir ingen egenkär make och jag finns inte tillgänglig för er.
Alla fruar är tillgängliga. Alla makar kan blidkas.
Då har ni inget att frukta. Låt mig bli hans hustru.
Nej! Jag vill ha dig för mig själv!
Nan. Nan.
Om du överlämnar dig till mig gör hela riket som du vill.
Vadhelst du vill ha. Ridderskap, intäkter...
Du får dela ut dem precis som du vill.
Och sedan kastas ut? Vilka egendomar förfogar min syster över?
Maria bad inte om något. Jag ska inte köpslå. Be om vad du vill.
Frihet. Att gifta mig med den jag älskar.
Aldrig.
Jag har hört vad era hovmän säger, och har sett vad ni är.
Bortskämd, hämndlysten och blodtörstig.
Din poesi är usel och din musik ännu värre.
Ni älskar medan ni äter, med mycket väsen och utan finess.
Detta är farligt.
Ja, jag har hört att det är farligt att säga nej till kungen.
Det där låtsade, vänliga sättet ni har.
Min fars hus rivs, och Northumberlands med, har jag hört.
Riv dem ni, Ers Majestät. Ni är den jag sa.
Bästa sättet att möta slutet är att göra mig ilsken.
Tack för det. Du gjorde narr av mig! Och jag är trött på det!
Ers Nåd!
- Ni skadar inte Harry Percy? - Jag försöker undvika det.
Trots att jag är hämndlysten och blodtörstig!
- Var kommer du ifrån? - Northumberland.
- Ett meddelande till lady Anna. - Vila, du. Ge mig brevet.
- Ge det endast till lady Anna. - Javisst.
Harry Percy har gift sig.
"Älskade Anna. Förlåt mig."
- Det är kungens verk. - Inte kungen. Wolsey.
Titta här.
"Jag hade hållit ut. Men för din säkerhet var jag tvungen att gifta mig."
Wolsey hotade med att du skulle lida om Percy vägrade.
Det är ofattbart. Det gör så ont att jag vill dö.
Smärtan försvinner. Det är få som gifter sig med den de älskar.
Åt helvete med underhållning och alla kvinnor!
Varför vill jag ha den enda kvinnan som inte vill ha mig?
Jag ska träffa henne!
Elisabet.
Skynda på henne, för Guds skull. När kungen är hungrig blir han ilsk.
Jag sköter det här.
Will. Låt se vad lady Elisabet har bestämt.
- Han återvänder aldrig till en kvinna. - Tur för oss och ditt barn.
- Henrik var generös mot sina barn. - Lär dig av mig, Nan.
Stäng hjärtat, ge dig aldrig fullkomligt.
Jag ska inte ge mig alls.
Så fort du har erövrats går han sin väg.
Det räcker!
Jag hatar honom bara en smula mindre än jag hatarWolsey.
- Redo? Är vi redo? - Ja, far.
Bravo, Ers Majestät! Bravo!
Bravo, Majestät.
Ingen annan kung i Europa kan skriva som ni.
Det gläder mig, Elisabet. Någon, jag har glömt vem,
sa att min musik är usel och min poesi än värre.
Det smärtade mig. Sann poesi och musik kommer ur lidande.
Jag hörde den inom mig när jag vaknade.
Jag skrev ned den utan ändringar. Den kommer rakt ur hjärtat.
Om en ung man skrivit den till dig, vad skulle du då säga?
Jag skulle fråga vad hans fru tyckte om den.
Du ska dansa till min melodi.
Min basse danse. Spela. Var glada. Dansa.
Anna, varför hånar du mig?
Percy är gift.
- Det rår jag inte för. - .Jag förstår.
Är Wolsey kung av England?
Det räcker. Jag är kungen.
Om du behandlar mig som en grinande gosse inför mitt hov
så river jag slottet.
Gör det.
Anna. Inte ens en kung kan välja vem han älskar.
Jag vill ingen ha i riket, förutom dig. Därför har jag återvänt.
Ni är inte fri att älska. Ni har en fru.
En gift man, kung eller undersåte, är inte fri.
Det hela handlade om England och Spanien.
Min far parade ihop min bror Arthur med Katarina för alliansen med Spanien.
Arthur dog och jag blev arvinge, så det beslutades att jag skulle...
...gifta mig med min döde brors änka.
Jag var 17 och hon 23.
Så England och Spanien gifte sig, inte Henrik och Katarina.
Det vilar... en förbannelse över det äktenskapet.
Alla mina söner var dödfödda.
I 20 år har jag fått döda söner.
Nu kan hon inte längre föda barn.
Vad har detta ofruktsamma äktenskap med oss att göra?
Ni kan inte beröra mig. Ni kan inte muta mig med tjänster.
Den enda kärlek jag ger er är en lojal undersåtes kärlek till kungen.
Nåväl.
Som din kung
befaller jag att du återvänder med mig till hovet.
Jag befaller att du blir hovdam till min fru,
drottning Katarina.
Du finns i min närhet varenda dag.
Sedan får vi se.
- Skrek han efter mig? - Han vrålade.
- Alla darrar när han vrålar. - Och du?
Darrar den?
Nej. Men du avskydde att komma hit, och yrade.
- Du kanske gör honom vred. - Det var ett halvår sedan.
Jag är ung ännu. Jag älskar danser, nya kläder och gåvor.
Och makt.
Makt är lika spännande som kärlek.
Och vem har mer makt än kungen?
Krigsfartyget seglar från Portsmouth
om fem dagar, Ers Nåd. Här är ordern.
Men vi behöver ett namn till skutan.
"Anna Boleyn."
- Ambassadörerna från Spanien? - Sköt dem, du.
Hon regerar nästan. Hon styr helt.
Och tydligen ger hon... ingenting i utbyte.
- Hon kan bli mäktig. - Det är männens värld.
Maktsätet finns inte mellan benen på en kvinna.
Nan nämnde att hennes fars adlande till greve av Wiltshire
-inte har utförts ännu. - Det ska genast ordnas.
Bra. Bra.
Jag måste berätta om en lek som vi hovdamer leker.
Den handlar om titlar.
Vem har flest titlar i hela landet?
Jag sa att det är Hans Majestät. Men en annan sa: "Nej, nej.
Den store kardinal Wolsey har fler än kungen.
Han är biskop av Tournai, Lincoln, Bath och Wells, Durham och Winchester.
Samt ärkebiskop av York och påvligt sändebud i England,
så han står över ärkebiskopen av Canterbury.
Vem vet? Han kan bli påve.
Så han är mäktigast inom kyrkan.
Han är även Iordkansler och därmed den mäktigaste lekmannen."
.Jag sa: "Vilken tur för Hans Majestät att den gode kardinalen
endast är kungen och England trogen."
Tänk så farligt det vore om en sådan mäktig man
hade egna ambitioner.
Hans Majestät,
de kungliga ynnestbevis jag får är mer än jag förtjänar.
Jag kan bara ge mitt tack, mina böner
och min eviga trohet.
Vilka prebenden lämnar du för att bevisa din trohet,
käre helvetespräst?
Vilket som helst, eller alla.
Och er förmögenhet? Han är tydligen rikare än ni.
- Så många prebenden och palats. - Jag undrar.
Sådan flärd betyder föga om jag får tjäna er.
Välj vad ni vill. Det blir ert, Ers Majestät.
Det ska jag. Det ska jag.
När jag har tänkt efter lite.
Tack. Tack, Anna.
My lord, ni är lika generös som ni är storslagen.
Jag ska be kungen visa mig ert palats vid Hampton Court
Mitt i prick.
Se så. Spela något glatt.
Män föredrar kvinnor som skrattar och är glada.
Vad mer vill du ha?
- Inget. - Till dig, din familj, dina vänner?
- Inget. - Lögnerska!
Du har smak för makt. Det är väldigt Vulgärt
Du får det inte gratis. Du måste betala.
Ni beordrade mig hit. Makten är er, inte min.
Jag är galen i dig. Jag drömmer om dig om natten. Jag längtar efter dig.
Och du vågar säga att jag har makten?
Jag duger inget till med andra kvinnor, tänker bara på dig,
hur vi leker hund och tik, hingst och sto,
du och jag på alla sätt.
Jag vill fylla dig natt efter natt. Jag vill fylla dig med söner.
Oäktingar. De vore oäktingar.
Ett ord till så slårjag dig. Ett ord till.
Utan äktenskap, om ni och jag får söner, så blir de oäktingar.
Anna.
Förlåt mig. Förlåt mig, Anna.
- Vem är det? - Norfolk, med bud från kungen.
Fan ta honom.
Bess.
Iväg med dig. Se så.
Gå, nu.
För formens skull.
Såja, säja-
Stig in.
Nå?
Kungen kräver att ni genast kommer till palatset i Greenwich.
Gör han det?
Är han sjuk? Råder det fara?
En båt väntar.
Norfolk!
Färdas vi med eller mot tidvattnet?
Sådana detaljer sköter båtkarlen och annat slödder.
Ni kan gå.
Stig in.
Varför tar det halva natten att ta sig hit?
Ursäkta mig. Det är flod.
Berätta för Anna om Englands lagar, Iordkansler.
Visst stämmer det att jag kan göra vem jag vill av äkta börd?
- Alldeles säkert - Kan dokumenten skrivas genast?
- Inom en timme. - Så?
Kan vilket av kungens barn som helst göras äkta?
Ja.
Och detta barn ärver Englands tron?
- Sannerligen. - Tack. Tack, Thomas.
- Bege dig hem medan det är flod. - Vänta.
Madam?
Ett sådant barn ärver väl tronen efter prinsessan Maria,
dotter till kungen och hans rättmätiga drottning?
- Nå? - Det kan man hävda.
Nej. Låt höra klart och tydligt.
Prinsessan Maria står före
en son som Hans Majestät blir far till, utom äktenskapet.
Efter Maria kommer hertigen av Richmond, hans oäkting med Bessie Blount.
Kan ni förneka att han ärver om hon dör?
Richmond? Han är sjuklig av sig. Han lever nog inte året ut.
Sedan min systers barn med kungen.
Vi är nära, Maria och jag, och förlåter varandra småsaker,
men om hon hellre ser sin son på tronen än min,
så ser jag hellre min än hennes.
Så min skulle alltså stå som fyra på listan.
Vem vet. Ni kanske inte kan föda en son.
Jag ger min man ett hus fyllt med friska söner.
Äktenskap.
Om jag vore kvitt Katarina...
Ni kan inte bli kvitt henne.
- Om jag vore... - Det är omöjligt.
För sista gången, om jag vore kvitt Katarina
och du blev Englands drottning, skulle du gifta dig då?
Ja.
Om jag blir Englands drottning, så gifter jag mig med er...
...och ger er söner.
Tills vidare...
...går jag till sängs ensam, med er tillåtelse.
- Lysande, Ers Nåd. - Tycker du?
Ja. Fortsätt utlova äktenskap, så är belägringen snart Upphävd.
- Om en månad har hon gett sig. - Tror du att jag ljög?
Om uppvaktning, beröm, gåvor och makt har misslyckats,
så behövs en ny strategi.
När jag går ned på huk och ber, vilket jag gör dag ut och dag in,
så ber jag bara om en sak:
Visa mig hur jag räddar England från kaos när jag har dött.
Den bönen har just besvarats. Jag ska gifta om mig och få en son.
- Skilja er? Från Katarina? - Annullering.
Mitt äktenskap är förbannat, mina söner dödfödda
för att jag överträdde Guds lag då jag gifte mig med min brors fru.
Det var incest och jag har straffats. Jag var aldrig gift enligt Gud.
Det var ni visst. Verkligen gift.
Påven gav er dispens att gifta er med Katarina när Arthur dog.
England och Spanien behövde varandra.
Din bror var 15 år och hade inte fullbordat äktenskapet.
När jag var 15 tog jag jungfrur åt höger och vänster.
Då trodde jag och påven, och min far valde att tro,
att Katarina var oskuld.
Jag blev bedragen. Äktenskapet fullbordades.
Förbered bevisen. Skapa grund för annullering.
.Jag ber er, som er trogne tjänare, att tänka om.
Katarina är prinsessa av Spanien.
Om ni vill annullera äktenskapet samlas enorma styrkor mot er.
Spanien, Neapel, Tyskland, Nederländerna styrs alla av Katarinas nevö.
Romersk-katolska kyrkan.
- Ditt eget folk som älskar drottningen. - Jag ska ha Anna till fru!
Det kan innebära krig. Ni kan förlora riket.
Jag gifter mig med Anna om så världen tudelas
och bitarna flyger ut i tomma intet!
Nej. Så skulle han inte göra.
Det är tyvärr sant.
Som spansk ambassadör är det min plikt att ha... många informationskällor.
Då är det Wolsey, inte kungen.
Den där slaktarhunden Wolsey har sätt den tanken.
Wolsey förbereder fallet för Rom.
Stig in.
Kungen är här. Han vill träffa Ers Majestät.
Jag gör allt som står i min makt. Jag skickar bud till er nevö.
- Ja, och Hans helighet. - Påven vänder kappan efter vinden.
Hoppet vilar hos er nevö.
- Ers Majestät. - Lord ambassadör.
Det gläder mig att träffa dig ensam efter så många månader.
Sitt ner, Kate.
Kate...
Jag ska gå rakt på sak.
Gud har sagt att vårt äktenskap är en synd. Mitt samvete är tyngt.
Incest straffas, och vi har bestraffats med döda söner.
Vår dotter Maria lever och mår bra.
Vårt äktenskap måste annulleras.
Då är det sant. Wolsey har orsakat detta.
Kate...
- Det är Guds vilja. - Mitt samvete är rent.
Hjälp mig, för din och min skull. stötta mig mot påven.
Jag är ju din fru.
Ska jag be påven säga till hela världen att min far ljög?
Att min mor ljög?
Ferdinand och Isabella, sanna kristna,
ljög om att mitt äktenskap med din bror aldrig fullbordades?
Din egen far skrev under med dem.
Gud ska veta att han ljög för jämnan.
Jag har haft föga lycka i mitt liv.
Jag var ensam som flicka,
hitförd från Spanien när jag var 15, för att användas i engelsk politik.
När Arthur dog knuffades jag undan och satt här i sju år
tills du hade bruk för mig.
Och dig älskade jag.
Bara med dig fann jag lycka.
Jag älskar dig fortfarande.
Gör då som jag säger!
Nej. Jag förråder inte vår dotter.
Vår dotter är ett hot,
ingen välsignelse.
Jag måste...
Jag måste få en son!
Skaffa en med en av dina kvinnor!
Jag är din fru och drottning.
Varken du eller påven kan göra mitt barn till en oäkting!
Om du trotsar mig så måste du lämna hovet.
Du hamnar ute på landet.
Så det är du och inte Wolsey som vill ha detta.
Jag ska få det!
Jag vittnade också om att mitt äktenskap med Arthur aldrig fullbordades.
Ljög jag för påven den gången för länge sedan?
I-Jög jag för Gud?
I-Jög jag för dig, Hal?
Nej.
Jag lever och dör som din fru.
Och din drottning.
Så fort jag når Rom ska jag skicka bud via Holland.
Se till att budbärarna finns där.
Inte länge.
Inte länge kvar att vänta nu, Nan.
Jag tror det först när det sker.
Ers Nåd.
Ja?
Den spanska kejsaren har intagit Vatikanen.
- Intagit Vatikanen? - Rom har skövlats.
Hundratals döda ligger obegravda på gatorna.
- Och påven? - Under belägring.
Vad...?
Med ert tillstånd. I enrum.
Nå?
Påven hade flytt från Vatikanen till staden Orvieto.
- Vi har utbytt brev. - Ja, och annulleringen?
- Han vägrar annullera ert äktenskap. - Nej!
- Han kan inte göra något annat. - Hans anledning?
Den spanska kejsaren har honom fast.
Påven förolämpar kejsaren genom att annullera hans mosters äktenskap med er.
Stackars Henrik.
Han ska göra det, allsmäktige Gud! Han ska!
Åt helvete med den spanske kejsaren.
- Sir Thomas. - Lord biskop.
Tänker ni acceptera annulleringen
om beslutet gagnar kungen?
Påven har besvarat kungens vädjan
och har skickat kardinal Campejus att pröva fallet.
Campejus för Hans helighets talan. Jag accepterar det.
Jag tänker tala emot det så länge jag andas.
Jag ska vara tyst tills jag tvingas tala.
Jag är en gammal man utan familj.
Vid min ålder är en god död bättre än dåligt samvete.
Ni blir mor och far
och jag morbror till en drottning nästa vecka.
- Gud vare lovad. - Undrar vad Anna tänker.
Där ute finns mina biskopar, hovmän och trogna undersåtar.
Campejus är ingen undersåte.
Men det är jag, Ers Majestät.
Och jag lovar er utslaget.
Du ska få se, Anna. Wolsey har aldrig svikit mig.
Tystnad för Hans Nåd, lord kardinalen av York.
Vår fullmakt från Rom har lästs upp offentligt
och rättegången inleds härmed.
Henrik, kung av England, stig in i rätten.
Här, my lords.
Katarina, drottning av England, stig in i ratten.
Fortsätt.
Vad gör jag om drottningen inte kommer?
- Lord kardinal. - Ecco.
Kungen kan nu börja.
Jag har kommit till denna rättssal, inte för att bli av med en fru,
utan för att tvivel hänger över mitt äktenskap
och svår oro tynger mitt samvete.
Jag vill inte gifta mig med en annan av köttslig lust,
eller på grund av missnöje med drottningen själv eller hennes ålder.
Denna rätt har samlats för att pröva äktenskapets äkthet.
Dessa biskopar har skrivit under detta dokument
som hävdar att äktenskapet är ifrågasatt och bör upplösas i ratten.
Det är sant, Ers Höghet.
Nej, sir. Det är inte sant.
- Ni har icke min tillåtelse. - Wolsey.
Ert minne brister med åldern, biskop.
Vi resonerade och ni gick med på
att jag skrev under åt er och fäste ert sigill.
Det finns inget som är mer osant.
Jag sa att jag aldrig stöttar detta fall.
Nåja. Du är bara en man.
Fortsätt.
Hörvittnena som talade med min bror
morgonen då han lämnat sängkammaren.
Blir våra enda bevis sängkammar- fnitter och skvaller?
Skicka bud till drottningen. Hon ska komma.
Annars meddelas tredskodom.
Jag ska höra drottningen.
Jag hörs bara i Rom. Jag riktar min appell till Rom.
Jag godkänner inte dessa domare.
Till Rom och Gud överlämnar jag mig.
Katarina.
Katarina!
Varsågod.
- Jag tänker ajournera. - Nej, jag ber er, gör inte det.
Rätten ajourneras.
- Ni har makten. Använd den. - Makt att höra fallet.
- Men ni har hört det, i timmar. - Från Ers Majestäts vittnen.
Enligt drottningen kan ingen rätt i England vara opartisk.
Hon appellerar direkt till Rom.
Men ni är ju Rom i England.
Jag är maktlös. Rätten ajourneras för drottningens appell.
Till påven som fruktar drottningens nevö mer än han älskar Guds rättvisa.
- Ers Nåd kan bli bannlyst! - Ut!
Halta hem till Rom.
Säg till Hans helighet att äktenskapet ska annulleras. Ut, ut.
Ut!
Nå, lord kardinal. Så mycket var era skrytsamma löften värda.
Förlåt mig, Ers Nåd.
Förlåt mig.
Gå till drottningen. Förvisa henne från hovet
och ordna hennes logi, på din bekostnad, långt borta.
Ja, Ers Majestät.
Wolsey.
Försvinn ur min åsyn. Du är oförmögen att utöva ditt ämbete.
Överlämna rikssigillet.
Och göm dig, Wolsey. Göm dig för min ilska.
Gå, nu. Gå.
Wolsey.
Jag förlåter dig inte. Jag skonar dig på grund av tidigare tjänster.
Dagens affärer är över, advokat.
- Jag är en advokat som läst lagen. - Nå?
Enligt en lag i detta land är det förräderi
att erkänna en högre makt än kungens vilja.
Jag utgår ifrån att det är kungens vilja
att han ska skilja sig från drottningen och gifta sig med lady Anna?
Ja.
Då måste engelska kyrkan gå med på detta.
Det är förräderi att säga att påven är en högre makt än kungen...
...enligt lagen.
Jag har alltid värnat om tron och kyrkan.
I detta nu är ni bara en halv kung.
Att säga att Rom kan styra detta
är som att säga att Rom kan styra tronföljden.
Det kungen av England vill ha, bör han få,
utan hinder från utlandet.
Sant. Det är sant.
Det innebär bannlysning.
Det innebär att bryta med Rom.
Det krävs bara tillsättning av en ny ärkebiskop.
Han kan medge skilsmässan.
Ja. Och straffet för de män som inte tålde er lag?
Straffet för förräderi har alltid varit döden, Ers Nåd.
Ni kan gå.
Det är en sak till.
Kardinal Wolsey har via skicklig manipulering
sett till att Englands kloster
är rikare än guldgruvorna i Nya världen.
Om ni, som sig bör, blir kyrkans överhuvud, är det era rikedomar.
Ni har inga skrupler.
Inga som helst skrupler.
Jag lärde mig yrket av kardinal Wolsey.
Är ni också kardinalens elev?
Nej, jag hade en sann mästare. Min far.
Den ondskefullhet som inte fanns när Henrik VII föddes
uppfann han innan han dog.
Men den tumregel som han lärde mig var
att alltid ha kyrkan på sin sida.
Ni har kyrkan på ena sidan och mig på den andra.
Ja. Valet är nu klart.
Jag utser mig till kyrkans överhuvud, du blir min drottning,
jag blir rikare än Europas alla monarker
samt bannlyst.
Evig förbannelse.
Inget kyrkans barn ska tala med mig, föda mig, skydda mig.
När jag dör ska min kropp ej begravas
och min själ...
...kastas i skärselden för alltid.
Himmelske Fader.
Jag gör inte detta för min egen skull,
utan för rikets framtida säkerhet och Ditt namns ära.
Om min beslutsamhet veknar, minns att jag bara är människa.
Ge mig Din himmelska styrka inför denna resa
och upplös alla mina tvivel.
Mina herrar.
Jag tanker presentera för parlamentet vissa frågor som bekymrar oss.
.Jag är djupt oroad över det ökade inflytandet och makten i vårt rike
från kyrkan in Rom.
De nöjer sig inte med förskingring av egendomar och pengar,
utan Rom vill även påverka lagar och förordningar i detta rike.
Särskilt då kungens prerogativ vad gäller tronföljden.
Av alla dessa anledningar, och många andra,
måste vi befria oss från inblandning, påverkan
och föreskrifter från påvestolen.
Instämmer!
Tro- och huldhetseden till kungen av England har ni alla svurit.
Tro- och huldhetseden till påven i Rom svärs av prästerskapet.
Fråga. Vem tjänar prästerskapet? Påven eller kungen?
Kardinal Wolsey, den högste av kyrkans män, har störtats.
Den biskop eller präst som inte tjänar kungen främst, får gå hans väg.
Parlamentet samlas för antagandet av denna lag,
som heter suprematsakten.
Kungen förklaras allenarådande i frågor om undersåtars väl,
andliga såväl som världsliga.
- Majestät... - Lord biskop, var tyst!
Jag ställer endast en fråga till rådet.
Inga andra tolereras eller diskuteras.
Tänker någon lord, andlig eller världslig,
förneka parlamentets rätt att stifta denna lag i landet,
om parlamentet väljer det? Sir Thomas More?
Jag förnekar inte parlamentet rätten att anta lagar.
Bra. Bra.
- Master Cromwell. - Lordkansler?
Det är synd att ni inte lydde mitt råd.
Angående vad?
Ni har sagt till kungen, inte vad han bör göra, utan vad han kan göra.
Nu kan ingen man ivärlden stoppa honom.
Kungens makt måste vara total.
Och er egen?
Att tjäna hans.
Efter denna dag måste jag avsäga mig min.
Alla finner sitt eget fördärv.
Förlåt mig. Jag hade tänkt ge mig av.
Jag kan tyvärr inte resa mig.
Cromwell, räck mig din hand. Hjälp mig upp.
Det är en livslång vana att själv se till att inventariet är fullbordad
och nycklarna redo och märkta.
Jag... beklagar att ni är sjuk.
Åh nej, my lord.
Ni har lyft en sten från mitt hjärta tung nog att sänka en flotta.
Jag lämnar de här och går sedan.
Är det... Är det till er, mistress Anna? Palatset?
- Ja. - Ja, ja.
Det är för vackert för en gammal man. Här behövs ungdom.
Här. Ta den.
Jag har varit er fiende, men kan inte ta den av er.
Då lämnar jag den.
En långbent flicka och en ungtupp.
Vad betyder det?
Ni har vänner som väntar på er, Ers Majestät.
More, Fisher och prior Houghton. Brådskande.
För dem, ja. Be dem stiga in.
Jag säger åt dem på vägen ut.
Lantluften i Esher bör göra honom gott.
Kungen tar emot nu.
Akta sig, sir Thomas.
Kungens passion för damen är blind för allt förnuft
och forna tjänster.
För er vishets skull beklagar jag att ni ger er av.
Kungen har gått bortom mig.
Genom den där kvinnan
är jag förlorad för alltid.
Försumma inte kungen, men tänk på er egen säkerhet.
Jag har inte varit frisk på sistone.
Därför har jag lämnat ämbetet och ska lämna hovet och resa hem.
Där ska jag bara tala om... frågor som rör hemmet.
Gud vare med er.
Det är påven eller kungen. Inga andra val.
För mig måste det bli påven.
Jag måste lyda mitt samvete. Jag kan inte skriva under.
Det är tråkigt att förlora gamla vänner,
men ni ska dö för det.
Hundratals andra i min orden kan inte svära denna ed.
Måste alla de dö?
Om de insisterar, ja. Min sak är rättvis.
Engelska kyrkan avskuren från Rom är utan ankar.
Det enda ankare jag vet är kungen.
Kungen tvingades välja. Det måste även prästerskapet.
Nå, sir Thomas?
Jag måste ta farväl, Ers Nåd.
Jag lämnade mitt ämbete i dag, med ert tillstånd.
Och när ni tvingas välja, tänker ni svära eden?
Jag ska läsa dokumenten noggrant
och hoppas att mitt samvete tillåter mig att skriva under.
Adjö... Thomas.
Adjö, my lord.
Adjö, prior John.
Ni lämnar denna värld av egen fri vilja... och det sörjer jag.
Ers Majestät. Den fortsätter utan oss.
Det är de sista som törs ifrågasätta.
Resten dör i tystnad.
Ingen kung har väl gett så mycket för att hitta
till sin älskades hjärta.
Jag har huggit, slagit och klöst mig genom kyrkans och statens vävnad,
jag har stulit och plundrat. Jag har rivit och slitit i mina vänners kroppar.
Allt för att nå fram till denna dag.
Men inte en enda gång...
Inte en enda gång har du sagt: "Jag älskar dig."
Nu, min Nan...
Nu ska min Nan säga det.
Ja.
Jag älskar er.
Nej.
Nej, inte så. Det var inte det jag menade.
- Vad mer vill ni ha? - .Jag vet inte.
Jag vet inte, men jag har dig inte.
Säg mig, har någon sagt till dig:
Ge dig aldrig inför honom,
glöm aldrig att hata honom ett slag, annars förlorar du honom?
- Jag har sagt det till mig själv. - Säger du det än?
- Ja. - På så sätt.
På så sätt.
Behåll ditt hjärta, då! Bevara din kyskhet.
Jag är för gammal för att lida samma längtan och passion som en dum pojke!
Att dikta om natten till den kallhjärtade slynan jag älskar,
och sedan riva dikterna.
Att gå fram och tillbaka, sömnlös.
Du har lovat mig söner när du blir drottning, och det ska jag få.
Utan kärlek, om så krävs.
Njut av ditt palats.
Jag närmar mig dig inte förrän bröllopsdagen.
Henrik!
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, av hela mitt hjärta. Jag älskar dig.
- Kan det vara sant? - Jag älskar dig.
Ta mig, ta mig nu. Jag vill bara vara din.
.Jag har varit din länge.
Nu, för första gången, är även du min.
Henrik.
Männen som ska dö, låt dem leva.
- Det gjordes för din skull. - Jag bryr mig inte om skilsmässan.
Jag är så kär i dig, käraste.
Kan det vara sant, efter så lång tid?
Gud i himmelen. Jag älskar dig av hela mitt hjärta.
Och vår kärlek ska skapa en son som styr hela världen.
Vår son.
En son. En son.
Med den och din kärlek blir jag den kung jag velat vara.
Vis, generös, rättvis, nådig.
Jag dödar ingen för din skull.
Det är som en ny tidsålder.
Löpeldar i luften och blodet.
Harry!
Kungen skickade mig att möta honom här.
Här?
Han kanske är svartsjuk och testar min trohet genom att sammanföra oss.
Kanske det.
- Har han anledning att vara svartsjuk? - Nej. Aldrig.
Jaha. Du är hans konkubin, jag har en hagga till fru.
Nu ska jag gripa Wolsey som inledde allt. Klen tröst.
- Han är ju gammal och sjuk. - Jag trodde det var ditt verk.
Nej. Jag har slutat hata honom.
- Ge honom ordern. - Ers Nåd.
Där har vi din första kärlek. Som du hatade mig för.
- Slog hjärtat snabbare? - Nej, kunglige kluns.
- Jag är lycklig. - Och jag, min store kung,
är med barn.
Anna.
Nan. Nan!
Var är hon? Varför dröjer hon?
Damen...
- Börja. - Ja.
Ers Nåd. Dörren måste vara öppen, så att det blir lagenligt.
- Det krävs vittnen. - Här är de. Sätt fart!
Nya modet. Gift dig med en innan du skilt dig från den andra.
Henrik. Tager du Anna att bli din maka,
- enligt vår kyrkas riter? - Ja.
Anna, tager du Henrik att bli din make,
enligt vår kyrkas riter?
Ja.
- "Jag, Henrik, tar dig, Anna." - Jag, Henrik, tar dig, Anna.
- "Till min äkta maka." - Till min äkta maka.
"Till min äkta maka..."
Till min maka, att älska och ara, i med- och motgång,
-i nöd och lust... - "Tills döden skiljer oss åt."
Jag ger er mitt hedersord.
Sedan kommer klockorna och kröningen.
Akta er. Akta er.
- Ur vägen. - Akta er!
Här, den ger tur.
Majblomster.
Hur mycket fick de för att hurra?
En groat var. Tusen härifrån till Westminster.
De borde ha fått en silverpenny så hade de kastat upp mössorna.
Gud bevare drottning Katarina!
Spanska ambassadören har bjudit högre.
Hora! Kungens hora!
Länge leve drottningen!
- Det var en ärlig man. - Vilken drottning menar han?
- Hora! - Länge leve den sanna drottningen!
Hora!
Lange leve drottning Katarina, hora!
Spela, härolder.
- Lange leve drottning Katarina! - Hora!
Ut! Ut!
Kungen ska tala med sin drottning. Ut!
Kom hit.
Det var länge sedan jag kysste en drottning.
Jag har uppfyllt alla mina löften.
Blir du lycklig nu? Min drottning, kvinna...
- Hora, sa folket. - Förbannade spanska ambassadör!
Du måste bjuda över till dopet.
Om fyra månader när du får en son vill jag höra hurrarop.
De behöver inte mutas.
Det blir rikets lyckligaste dag.
Våldtar du en gravid kvinna?
Åh, Nan. Förlåt mig.
Din kunglige kluns!
Ptro!
Gå och hämta henne!
- Drottningen kallar. - Har det fötts? En pojke?
Det är snart dags, säger barnmorskan.
Hämta kungen.
Jag har väntat i 20 år på detta.
Jag ska lära honom rida, brottas, skjuta pil.
Man blir ung på nytt av en son.
Ers Majestät!
Här kommer de goda nyheterna.
Barnet har fötts!
Barnet är välbildat och fullt friskt.
Jag har misslyckats.
Gud bevare mig.
Lämna mig ifred.
Gråt inte. Nyp dig i kinderna så de får färg. Sitt upp och le.
Du är drottningen. Var stursk.
En flicka den här gången, en pojke nästa gång. Hör du mig?
- Är hon vacker? - Ja, det är hon.
Ge mig barnet. Ge mig min dotter.
Mår han bra? Är han stark?
My lord...
De lungorna kan skrika högre än spanska ambassadören.
Och ögonen. Klipsk blick.
Han ska heta Edvard. Det är ett turnamn för engelska kungar.
Jag har fött en dotter.
- En dotter? - Ja.
Varför sa man inget innan jag gick in?
Jag ville berätta det själv.
Vi har en vacker dotter.
En son nästa gång.
Elisabet.
Hon ska heta Elisabet.
- Är barnet friskt? - Absolut, Ers Majestät.
Bra.
Om vi kan få en frisk dotter kan vi få en frisk son,
som du säger, som du... säger.
En kyss, så går jag. Gud välsigne alla här.
Ska du inte kyssa din dotter?
Min dotter?
Nej. När hon är äldre.
När hon har en bror.
- Inget ord från kungen? - Nej.
- Inget svar på mitt brev? - Inget, Ers Majestät.
Hur kan han glömma så mycket?
Han glömmer inte. Han väljer att inte minnas.
Men enligt ryktena går det inte bra.
Inget tecken på en son. Kvinnan är visst förtvivlad.
Min älskade fars blick har börjat flacka igen.
Stackars Hal.
- Tycker du synd om honom? - Jag var ju hans älskade fru.
Och du är hans dotter.
Om han inte får en son inom äktenskapet blir du tronarvinge.
Du måste bli drottning.
Kom ihåg...
När jag är borta,
så står du först.
Läkare! Fort!
Rör du henne så blir hon bannlyst från hovet.
Vem då?
Den fnoskiga Seymour som alltid är så tyst och rodnande av sig
- när du kommer till mig. - Hon är ett barn.
- Men du kan få barn med henne. - Inte med dig. Bara en värdelös flicka.
Vakta din tunga, annars får du lämna hovet och lugna ned dig.
Spela vidare! Spela!
Drottningen är trött, men vill inte förstöra ert nöje.
Spela;
Jane.
Jag... tror att vi ska dansa bra tillsammans.
Om jag leder med kraft, kan du då följa försiktigt?
Jag hoppas det, Ers Nåd.
Det lilla fåret har inget att sätta emot den kungliga tjuren.
Jag befaller dig!
Gå er väg.
Var är Jane Seymour?
Cromwell säger att när dansen tog slut, skickades hon iväg med vakt.
Hon är på väg till Northumberland.
Så långt bort som möjligt, då vi inte äger Skottland.
Hon ser ut som ett fånigt får och beter sig likadant. Men har inte dess moral.
Jag vill inte ha henne i närheten.
- Låt hämta hit henne igen! - Icke!
Om du vill ha henne hos dig får hon vara i ditt palats i Whitehall.
Medan jag är här får Jane Seymour ligga någon annanstans.
Berätta.
Ers Majestät. Folket säger att ni är häxdrottningen.
Styrs vi av skrockfullhet?
Katarina lever annu i folkets hjärtan.
Folket säger att hennes dotter är arvinge och att er är oäkta.
Jag fruktar inte folket.
Folket hatar er för att ni ersatte drottning Katarina
och skilde kungen från den sanna kyrkan.
Liksom de hatar mig för plundringen av klostren.
Men kungen älskar de.
Ni och jag lever under kungens beskydd.
Nå?
I parlamentet, som för folkets talan,
finns ett lagförslag. Det heter successionsordningen.
Den gör er dotter till tronarvinge
och Katarinas dotter, Maria, till en oäkting.
Om kungen inte vill det, så antas inte tronföljdsordningen.
Offrar du vårt barn
för att en liten sköka ska åter till slottet?
Alla döttrar är likadana.
Jag struntar i vem som är oäkta när jag dör.
Om Jane Seymour återvänder
så ber du parlamentet anta successionsordningen?
Ja.
Vilken lögnare du är.
Vad duger den lagen till om inte alla i riket
som har makt att acceptera mitt barn som laglig arvinge
först svär en trohetsed till dig som kyrkans överhuvud?
Om de inte gör det, med eller utan successionsordningen,
så säger de att mitt barn är oäkta, och så slutar det!
Gå.
Om du älskar mig, trotsa mig inte. Låt henne återvända.
Jag älskar dig.
När jag går i graven lär jag både älska och hata dig.
Hon förs tillbaka till hovet
om eden svars av alla man med makt, höga som låga.
Men de som vägrar måste dö.
- Du sa att de inte skulle dö. - Du sa att de skulle det.
Och nu säger jag så.
Anna.
Om du älskar mig, glöm tronföljden.
Om du minns hur det hände,
hur kan du se mig i ögonen och säga att vår dotter inte ärver tronen?
För då krävs ett otal mord. Se på mig, Nan.
Är det passande att jag är kyrkans överhuvud, påve och kung,
och så många män måste dö? Kan du skriva under dödsdomarna?
Jag skriver hellre under 10000 än gör min dotter arvlös!
Det är antingen det eller mitt blod och Elisabets.
Det vet Cromwell. Din slaktare vet det.
Skicka honom att sätta det i verket, och låt det gå fort
Hög som låg ska skriva under. Jag önskar jag vore älskad, men är det inte.
Men jag är drottning av denna ö, och Elisabet ska också bli det.
För Elisabet, nej.
För henne begår jag inget mord.
Anna, om vi hade en manlig arvinge,
din och min son...
Jag kan bli än argare. Jag vet att ditt hjärta inte slår för mig.
Var har kärlek med avlandet av en kung att göra?
.Jag är varken ung eller trogen.
Jag är bitter. Avundsjuk. Farlig. Illvillig!
Det är din olycka att du älskar mig nu när jag inte längre älskar dig.
Men jag vill ändå ha dig nu, på grund av ilskan i ditt ansikte
- och blodets rodnad på din kind. - Nej.
Anna, ge mig en prins, så blir allt glömt.
Nej! Bara om du dödar More, Houghton och Fisher,
och alla som inte skriver under. Bara om Elisabet blir din arvinge!
Då dödar jag dem.
Jag rånar, mördar och begår helgerån... enligt din befallning.
Du gör vad du vill och säger att det är mitt dåd.
Jag hatar dig. Jag hatar din åtrå och min!
Master Kingston. Jag måste få hjälp upp.
När jag ska ner kan jag sköta det själv.
Gott folk, det har...
Kungens order. Ni får inte höras.
Då ska jag inte tala.
Jag dör som kungens tjänare,
men Gud är främst.
Nej!
- Nå? - En dödfödd pojke.
Hon har dödfött sin räddare.
Jag är förbannad!
En levande dotter och en död son! Accepterade jag bannlysning för detta?
Skickade jag More, Houghton och Fisher i döden för detta?
Hon kan inte ge mig en levande son!
Nåväl.
Om hon inte ger mig en manlig arvinge, ska jag göra mig av med henne.
I och med Katarinas död är Anna säker som drottning.
Hitta ett sätt, med hjälp av lagen. Jag skiljer mig från Anna.
Skilsmässa är som mord. Efter första gången går det lättare.
Vi gjorde gällande engelsk lag. Anna är drottning enligt denna.
Sannerligen. Jag skilde mig från Katarina i god tro.
Men sedan dess har jag hittat ett hinder i mitt äktenskap till Anna.
Jag fick barn med hennes syster Maria. Även det är incest.
Vi använde den ursäkten förra gången. Vi kan inte göra det till vana.
Varken påven eller kejsaren stöttar henne och folket hatar henne.
Hon lär kämpa. System var gift. Ni kan inte bevisa att det inte var makens.
- Vem tjänar ni? - Kungen, sir.
Ers Nåd har inte råd att börja med det igen.
Kan du ett annat sätt? Nej, du! Du band mig till henne!
Kom på ett sätt att bli av med henne!
Kanske...
...i hennes eget liv.
Hennes liv?
Ja.
Hennes äktenskapskontrakt med Percy. Han hade henne.
Där har vi det, din padda.
Nej, Ers Nåd, inte hennes förflutna. Hennes nu.
- Ryktena om att hon har en älskare. - Anna? En älskare?
Skulle jag vara hanrej?
- Du är vansinnig. - Om jag hittar bevis?
Falska bevis, menar ni.
Äktenskapsbrott är högförräderi. Straffet är döden.
Ut.
Cromwell.
Så vänligt av er att komma, master Smeaton.
Det är en ära.
När jag bjuds på kvällsvard måste jag oftast sjunga!
- Som för drottningen? - Jag har nöjet att göra det.
Hon vill att jag blir prinsessans förste musiklärare.
Slå er ner. Inga andra gäster.
Tack.
Ja, om drottningen vill göra prinsessan till er elev
måste hon ha höga tankar om er.
Musikens fördelar.
Jag visste inte att musik intresserar er.
Det gör det inte.
Jag är intresserad av drottningen, och ni känner henne väl.
Jag är enbart en tjänare.
Jag har kungens order om att skydda drottningen.
Vi har hört talas om hot. Många hatar henne.
Jag äter middag med er, liksom med andra, för att veta vem man kan lita på.
På så vis.
Är det sant att hon vill ha er i närheten?
Utan att skryta, så föredrar hon ofta mig.
Hon föredrar min stil framför italienarens.
Det liknar mer den vid franska hovet.
Hon lärde sig älska som en fransyska.
Ja, enkla melodier med...
Det vore vist att inte skratta.
Det är mer värdefullt än en välljudande sångröst.
Sången år mitt levebröd. Jag vill inte komma längre på något annat sätt.
Se så.
Det finns bara två anledningar till att ständigt vara hos drottningen.
Ni älskar henne, eller så tjänar ni Spanien.
- Jag går när man kallar mig. - För att älska eller Spionera?
Förlåt...
Vilket?
Ni är för dum för att spionera.
- Då är det kärlek. Ni älskar henne. - Nej! Nej!
Älskar ni inte er drottning?
Jovisst, jag älskar henne. Som min drottning.
- Och hon älskar er. - Nej, naturligtvis inte.
Kom ut hit, Barton. Ta med dina papper.
Det näst sista svaret.
"Jovisst, jag älskar henne."
- Vad vill ni få mig att säga? - Sanningen.
- Att ni är drottningens älskare. - Åh nej.
Nej! Nej!
- Ni låg först med henne i februari. - Aldrig!
- Den 18 februari. - Nej!
Ni minns väl ett sådant viktigt datum?
- Nej! - Försök att minnas.
Nej! Nej! Nej!
- Försök! - Ja!
Ja! Ja! Ja!
Vem som helst kan gå, men kan du gå med släp?
- Ja. - Då så. Gå först.
Se så. Bra!
Vänd dig inte om. Fortsätt.
Den följer dig som en kattsvans.
Vilken drottning du ska bli en dag!
- Stig in. - Hertigen av Norfolk insisterar...
Morbror! Det är sällan, nuförtiden.
Gå er väg.
Var beredd, Nan.
Jag har fullmakt att gripa dig.
Gripa mig? Uselt skämt.
Det är inget skämt.
Andra kunde ha gjort det, men jag är varsammare.
Men jag är drottningen. Hur kan man gripa mig? För vad?
Äktenskapsbrott, står det. Säkert nonsens, men det står här.
Äktenskapsbrott? Med vem?
Smeaton, Norris och andra.
- Jag trodde att du var allvarlig. - Det är jag.
Jag ska föra dig till Towern. Det ska bli rättegång. Jag ska leda den.
Men jag är drottningen. Mitt barn är tronarvinge.
Lämna henne med dina kvinnor. Kom genast.
Elisabet!
Anna.
Ner? Master Kingston, ska jag stängas in i en fängelsehåla?
Nej. Ni ska bo nära rummet där ni låg
natten före er kröning.
Jesus, var mig nådig.
Jag är lady Kingston. Jag ska tjäna er.
Ska ni? Gå då er väg. Gå!
Jag är rädd att hon måste stanna.
Varje ord ni säger måste rapporteras.
Skicka iväg dem, Norfolk!
- Lämna oss. - Men...
Lämna oss!
Ska jag någonsin få gå ut och se himlen igen?
Ska jag någonsin bli fri?
Norris, Westen... Hans vänner?
Hans vänner, så länge jag har känt honom?
- Är de också anklagade? - Ja.
Kan han döda dem för att bli av med mig?
- Döda sina närmaste vänner? - Kom! Andra hållet!
Min bror. Varför har de gripit honom?
Han är också anklagad för att vara din älskare.
Incest.
Gud hjälpe mig. Kungen är galen.
Jag är fördömd.
Ers Höghet, ni är anklagad för högförraderi
i och med att ni, som rättmätig hustru till kungen,
begått äktenskapsbrott.
Jag ber att ni besvarar mina frågor.
Med vilken laga befogenhet har jag kallats hit?
Jag är drottning. Jag delar kungens immunitet mot gripande och rättegång.
Norris, Westen, Smeaton och Brereton prövades och dömdes för tio dagar sedan.
Om de är skyldiga är ni skyldig.
- Sa de att de var skyldiga? - De förklarades skyldiga.
De var lika oskyldiga som jag!
Vilken man som helst som hävdar motsatsen är en lögnare!
Ordern om förräderi utfärdades på kungens befallning.
Det är tillräcklig domemakt,
men för att avlägsna alla tvivel om hennes skuld,
- kan ni kalla första det vittnet? - Kalla greven av Rochford.
George Boleyn, greve av Rochford, kom in i rättssalen.
Greven av Rochford.
Läs upp anklagelsen.
George Boleyn. Ni anklagas för högförräderi,
i och med att ni vissa dagar, vilka anges här,
begick äktenskapsbrott med Anna, drottning av England.
Hon är er egen syster, så detta var incest.
Nej! Det är inte sant!
Ni får inte tala.
Anser ni er skyldig eller oskyldig?
Ni är en vidrig lögnare och mina domare är köpta av er.
Stå upp, Thomas Boleyn, greve av Wiltshire. Kom fram till bänken.
Erkänner ni att de två anklagade,
Anna och George Boleyn, som er avkomma?
- Ja. - Se på dem, my lord.
Med samma mor, Elisabet Howard, dotter till den avlidne hertigen av Norfolk,
och därmed bror och syster av kött och blod,
så att om de legat tillsammans vore det incest?
- Ja. - Och straffet för detta är döden.
Fullständiga bevis kommer senare. För bort fången.
Det var allt, my lord.
Som far till de anklagade
befrias ni från domartjänsten och kan gå.
Nästa vittne.
- Mark Smeaton, kom in i rättssalen. - Mark Smeaton.
My lords. Denne man prövades som icke adlig.
Han erkände och befanns skyldig till äktenskapsbrott,
av en jury ur sitt eget stånd.
Han ska vittna mot drottningen.
Ställ era frågor.
Smeaton. Hade ni köttsligt umgänge med drottningen?
Smeaton. Låg ni med drottningen?
Nej.
Nåd visas bara mot den som talar sanning.
Tre män har befunnits skyldiga enligt era bevis. Var det mened?
Ni erkände er skuld medveten om straffet.
Om inte kungen är nådig så blir ni hängd,
tas ned medan ni ännu lever, skärs upp och får hjärtat utslitet!
Kungen blir inte nådig om ni ljuger!
- Hade ni köttsligt umgänge? - Ja!
My lord av Norfolk. Får jag fråga ut denne man?
Jag är inte klar.
Det måste gå rättvist till, master Cromwell.
- Fortsätt. - Tack, my lord.
Mark. Se på mig.
Jag vet att du har torterats,
men säg sanningen, Mark. Ha mod.
- Det är sant. - Skriv det. Han säger att det är sant.
De har lovat att du får leva, inte sant? Om du ljuger åt dem?
De bryter sitt löfte. Det är farligt för dem att låta dig leva.
- Det är sant. - Han säger det en tredje gång.
- Vi har våra bevis. - Stackars, snälle sångare.
Är det inte bättre, om du ska dö, att du dör med sanningen?
Jag är skyldig! Jag var skyldig med drottningen!
Låt mig gå. Hon kom till min säng...
Låt mig gå. Hon kom till min säng, jag svär.
Även när hon säger att han dör ändå, erkänner han sin skuld.
Skriv det. För ut honom.
Nej. Vänta.
Min make. Kungen.
Smeaton...
Hur många gånger kom drottningen till din säng?
- Många gånger. - När då?
- Jag minns inte. - Du ska minnas.
Dra dig till minnes, annars får du hjälp med det.
Var låg du med drottningen?
- York Place. - Det är lögn.
- Det kunde inte ha skett där. - Nej, det var i Windsor.
Hon åkte bara till Windsor med mig. Har du inga bättre lögner?
Det var många platser. Var som helst!
Gud hjälpe mig. Släpp mig. .Jag säger vad ni vill.
Har Cromwell lovat att du får behålla livet om du sa så?
- Svara mig! Har han det? - Ja.
Han ljög. Säg vad du vill, Smeaton. Du får ändå inte leva.
Säg vad du vill.
Tala nu, utan att ljuga, för det gör dig ingen nytta.
Ska jag dö?
Vad hände mellan dig och drottningen?
Mellan oss?
Ingenting.
Hon var vänlig, trevlig och rättvis.
Jag skulle aldrig skada henne.
Jag ljög för att de knäckte mig med rep och järn
och lovade att släppa mig.
För bort honom.
Men ändå...
...kan det vara sant.
100 DAGAR
Isex år...
Det här året och det här...
...och det här...
...älskade jag honom inte.
Sedan gjorde jag det.
Sedan var jag hans.
Jag kan räkna de dagarjag var hans i hundratal.
De dagar vi låg tillsammans.
Gifte oss.
Var lyckliga.
Fick Elisabet.
Hatade.
Åtrådde.
Födde ett dött barn...
...som dömde mig...
...till döden.
Sammanlagt...
...ett tusen dagar.
Bara tusen.
Konstigt.
Och av dessa tusen fanns en
då vi båda var kära. Bara en
då våra kärlek möttes och var både min och hans.
När jag inte längre hatade honom
började han hata mig.
Förutom den där enda dagen.
Jag är inte hungrig. Ta maten och gå din väg.
Nan.
Är det sant?
Har du klivit i egen fälla, my lord?
Alla bevis du har mot mig har du betalat för.
- Börjar du nu tro på dem? - Anna.
Rätten sammanträder fortfarande för att avgöra din... dom.
Jag vill inte höra om din skuld av dem, jag vill höra det från din mun.
- Att jag var otrogen? - Ja, just det.
Var du otrogen mot mig medan jag älskade dig?
.Jag kommerju aldrig att få veta. Vare sig du säger ja eller nej.
Du kommer hit för att avgöra om äktenskapsbrott skedde,
för det skulle såra din manliga stolthet,
men trots detta gläds hjärtat och blicken åt dig.
Jag må vara dummast bland kvinnor, men jag är glad att du är här.
Gå, då.
Behåll din manliga stolthet. Du vet allt om mig nu.
Nan. Är det sant att du är glad att se mig?
- Ja, det är sant. - Då, Anna,
kan vi väl vara ömma, för gamla tiders skull?
Jag vill inte skada dig, och dina ord har berört mig djupt.
Jag måste få skaffa en son,
och sonen måste få styra England när jag är borta.
Varför måste du lämna en konung? Varför inte en drottning?
Landet har aldrig styrts av en drottning. Det går inte.
Vi kan aldrig få en son nu. Gud har talat.
Jag måste få en son av en annan.
Och det börjar bli sent. Jag är inte ung längre.
Vad vill du ha av mig?
Gå med på att annullera äktenskapet och ge upp dina rättigheter.
Du får resa utomlands med Elisabet. Ni blir väl Omhändertagna.
Snälla, släpp mig fri.
Att gifta dig med Seymour och göra vårt barn till oäkting?
Nej. Nej. Nej.
Nan... Du ger mig inget val!
En gång sa jag att våra barn inte skulle bli oäktingar.
Du utlovade äktenskap och kronan.
Nu vill du slippa ur ditt löfte. Det går jag inte med på!
Vi är man och hustru tillsammans. Kung och drottning. Det behåller jag.
Försök bara att ta ifrån mig det.
Du har fattat ditt beslut och jag mitt!
Innan du går bör du höra en sak.
Jag ljög för dig. Jag sa att jag älskar dig, men jag ljög.
Jag var otrogen. Otrogen med många.
- Det är en lögn. - Det är sant.
Jag otrogen mot dig med dem alla.
Med halva hovet! Soldater, ridknektar, stalldrängar.
I resten av ditt liv kan du se på varje man som har känt mig
och undra om jag inte tyckte han var mer man än du!
Din hora!
Men Elisabet var din. Se henne växa upp.
Hon är din. En Tudor.
Skaffa dig en son med den bleka flickan om du kan,
och hoppas att den överlever. Men Elisabet ska styra efter dig.
Ja! Elisabet, dotter till horan Anna
och den blodbesudlade Henrik, ska bli drottning.
Du har bett om döden och den ska du få.
Låt så ske.
Men det jag tar i graven, tar även du till din.
Tänk på detta, Henrik.
Elisabet blir en större drottning än någon av dina kungar.
Hon ska styra ett mäktigare England än du kunde ha skapat.
Ja! Min Elisabet ska bli drottning.
Då har mitt blod offrets för något gott.
Hon ljuger. Hon var aldrig otrogen mot mig.
Hon kan ha varit det. Det kan alla kvinnor.
Nej. Hon ljuger.
Om hon ljuger ska hon dö för lögnerna.
Hon ska dö!
- Är allt klart? - Ja, my lord. Drottningen ber.
Hämta henne. Bönernas tid är förbi.
- Och var är kungen? - I Richmond. På jakt.
Reser ni dit senare?
Gud, nej. Det räcker med dödande för mig i dag.
Gör det ont?
De säger att det inte gör det.
Bödeln från Frankrike är skicklig med svärdet.
Han lär vara duktig. Och jag har smal hals.
- Åh, my lady. - Nej, Kingston. Nej.
Se så. Jag dör gärna.
Det är maj månad.
- My lady? - Inget.
Mon Dieu/ Hon ser på mig! Distrahera henne!
- Vi ger oss av. - Vart då?
Till mistress Seymour.
Elisabet blir en större drottning än någon av dina kungar.
Hon ska styra ett mäktigare England än du kunde ha skapat.
Min Elisabet ska bli drottning.
Då har mm blod offrets för något gott.